ЗВІТ
за результатами анкетування учасників обласних олімпіад з навчальних предметів та обласного конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт МАН України

В лютому-березні 2013 року Луганським ОІППО було проведено опитування 812 учнів Луганщини, у тому числі:
-	учасників обласних олімпіад з 21 предмету – 702 учня (11 клас), з них: 354 учня – із загальноосвітніх шкіл; 112 учнів – із спеціалізованих шкіл; 236 учнів –  із шкіл нового типу: ліцеїв, гімназій тощо;
-	учасників обласного конкурсу-захисту МАН – 110 учнів 11 класу: з них, 79 учнів – із загальноосвітніх шкіл; 8 учнів – із спеціалізованих шкіл; 23 учня –  із шкіл нового типу: ліцеїв, гімназій тощо.
Метою опитування було виявити, мотивацію до участі школярів у олімпіадних змаганнях та конкурсі-захисті наукових робіт у складі Малої академії наук України; визначити роль педагогів (вчителів-предметників, шкільних психологів, класних керівників) у підготовці учнів до олімпіади й конкурсу-захисту наукових робіт МАН; з’ясувати, наскільки є необхідним проведення предметних олімпіад та залучення учнів до наукової діяльності в МАН для подальшого професійного самовизначення учасників інтелектуальних змагань; відзначити роль батьків у самовизначенні дітей; розглянути джерельну базу підготовки учнів до інтелектуальних змагань (роль шкільної бібліотеки, мережі Інтернет, сайту ЛОІППО «Обдарована молодь») тощо.
Опитування включало 12 запитань анкети, що носили відкритий (вільна відповідь на запитання) та закритий (вибір респондентом відповіді із запропонованих варіантів) характер. Слід відзначити, що опитування на відміну від психодіагностичного тестування спрямоване на суб’єктивну оцінку респондентами самих себе та інших людей. Тому відповіді на запитання залежать від самооцінки (адекватна, неадекватна) та самоусвідомлення (щирості, бажання відповісти “правильно” тощо). 
Перші п’ять запитань були спрямовані на виявлення мотивації до участі школярів у олімпіадних змаганнях.
Організаторами були отримані наступні результати:
За результатами відповідей на перше запитання “Ви берете участь у міській/ обласній олімпіаді/обласному конкурсі-захисті МАН головним чином…?”:
- 66,4% учасників Обласної олімпіадної школи та членів МАН беруть участь в інтелектуальних змаганнях, головним чином, за власним бажанням;
- 30,2% – за рекомендацією (проханням) вчителя чи адміністрації школи;
- 2,5% – за наполяганням (проханням) батьків;
- 0,9% – за іншими причинами.
На запитання “Вкажіть, коли Ви починаєте готуватися до ІІ-ІІІ етапів олімпіади/обласного конкурсу-захисту?”:
-	38,7% респондентів відповіли, що за тиждень до олімпіади/конкурсу;
-	31,9% – за місяць до початку олімпіади/конкурсу;
-	25,7% – готовляться до олімпіади/конкурсу протягом всього року.
-	3,7% – вказали інші терміни початку їхньої підготовки.
Слід відзначити, що серед учнів-членів МАН, для яких об'єктивно написання і підготовка до захисту наукової роботи є довготривалим процесом, 47,3% респондентів починають підготовку майже за тиждень до конкурсу (!), у той час коли серед учасників олімпіадних змагань кількість таких учнів складає лише 29,5%. Протягом року готуються до конкурсу 24,5% «манівців» і 26,9% «олімпіадників». Місяця на підготовку вистачає 30,8% членам МАН і 33,0% учасникам олімпіад. Лише 3,5% «манівців» і 3,8% учнів-олімпіадників розпочинають працювати над науковою роботою чи постійно удосконалюють свої знання з предмету (додаткові заняття, факультатив, участь у шкільних  конкурсах тощо) за два й більше років до терміну проведення обласних інтелектуальних змагань. 
На запитання “Що спонукає Вас брати участь у олімпіадному/МАНівському русі?”:
- 28,1% учнів відповіли, що спонукою є бажання бути в числі найкращих учнів школи (чи підтвердити/завоювати авторитет серед вчителів та учнів);
- 44,6% – бажають спробувати «власні сили»;
- 19,2% – бажають досліджувати й вдосконалювати власні знання за улюбленим навчальним предметом;
- 6,3% – бажають отримати додаткові бали до ЗНО.
- 1,8% – спонукає до участі бажання бути не гірше за інших;
На запитання “Ви берете участь в обласній олімпіаді/конкурсі-захисті бо впевнені, що…?”:
- 35,2% – стануть призерами (крім того, серед конкурсантів МАН чисельність таких учнів складає 45,5%, тоді як серед учасників олімпіад упевненими у собі є тільки 24,8% учнів);
- 36,5% – не впевнені, що стануть призерами, але покажуть гідний, на їх погляд, результат;
- 13,8% – не впевнені у своїх силах і не сподіваються на гідний результат;
- 14,5% – беруть участь у олімпіаді/конкурсі-захисті не замислюючись про результат взагалі, тобто беруть участь заради самої участі (серед конкурсантів МАН таких учнів немає).
На запитання “Чим був викликаний Ваш успішний виступ в ІІ етапі олімпіади/на міському (у поточному році) чи обласному етапі конкурсу (у минулому році)?”:
- 33,7% респондентів відповіли, що перш за все глибокими та міцними знаннями з предмету, самопідготовкою;
- 29,3% – самопідготовкою і незначною допомогою шкільного вчителя;
- 24,5% – підготовкою під керівництвом шкільного вчителя (додаткові заняття)
- 8,5% – за допомогою репетиторства (поза школою)/наукового керівника;
- 1,2% – вважають, що їм просто пощастило (серед конкурсантів МАН таких учнів немає).
Слід відзначити, що для конкурсантів МАН характерним у підготовці до захисту наукової роботи є, перш за все самопідготовка із незначною допомогою шкільного вчителя (тільки 11,8% респондентів вважають що його участь вплинула на успішний результат) і більш значною роллю наукового керівника-викладача МАН – 20,9%. Тоді як 26,5% учнів-учасників олімпіади успіх в інтелектуальних змаганнях пов'язують із активною участю учителя-предметника і отриманням послуг репетиторів (6,6%).
Висновки: 
1. Для певної кількості респондентів мотивацією до участі в олімпіадах є пізнавальний інтерес та мотив отримання нової інформації (66,4% учасників Обласної олімпіадної школи та членів МАН беруть участь в інтелектуальних змаганнях, головним чином, за власним бажанням; 25,7% – готовляться до олімпіади/конкурсу-захисту протягом всього року; 19,2% – бажають досліджувати й вдосконалювати власні знання за улюбленим навчальним предметом; 33,7% респондентів відповіли, що їх успішний виступ у ІІ етапі олімпіади/обласного конкурсу викликаний, перш за все, глибокими та міцними знаннями з предмету, самопідготовкою.
2. Однак, мотивацією до участі в інтелектуальних змаганнях для значної кількості учнів-респондентів є, перш за все, зовнішні мотиви: соціально орієнтовний мотив обов’язку та відповідальності (30,2 % учасників Обласної олімпіадної школи/членів МАН беруть участь в олімпіадах/конкурсах-захистах, головним чином, за рекомендацією (проханням) вчителя чи адміністрації школи, 2,5% - за наполяганням (проханням) батьків; 38,7% респондентів починають готуватися до олімпіади/конкурсу-захисту тільки за тиждень, 31,9% – тільки за місяць до їх початку; 24,5% учнів вважають, що їх успішний виступ на ІІ етапі олімпіади/обласному конкурсі-захисті був викликаний, перш за все, підготовкою під керівництвом шкільного вчителя, 8,5% - репетитора, а не міцними, глибокими знаннями з предмету та самопідготовкою; 1,2% респондентів вважають, що їм просто пощастило перемогти у змаганнях; мотив престижу та досягнення успіху (28,1% учнів відповіли, що спонукою до участі в олімпіаді є бажання бути в числі найкращих учнів школи (чи підтвердження/завоювання авторитету серед вчителів та учнів); 1,8% учнів спонукає до участі бажання бути не гірше за інших; 6,3% – бажають отримати додаткові бали до ЗНО). Отже, для певної кількості учнів-учасників олімпіад/конкурсів-захистів характерною є мотивація навчальної діяльності не на пізнання як внутрішню потребу, а на зовнішні мотиви: престижу та успіху, обов’язку та відповідальності тощо. Крім того, 14,5% учнів беруть участь у олімпіаді тільки заради самої участі (серед конкурсантів МАН таких учнів немає), тобто є невмотивованими на результат.
3. Слід відзначити недостатню впевненість у собі, перш за все, у власних знаннях, у багатьох учнів-респондентів. Так, тільки 35,2% учнів висловлюють впевненість у тому, що стануть призерами інтелектуальних змагань (серед конкурсантів МАН чисельність таких учнів складає 45,5%, серед учасників олімпіад упевненими у собі є тільки 24,8% учнів); 36,5% учнів сподіваються на гідний результат; не впевнені у своїх силах 13,8%, а беруть участь в олімпіадах/конкурсах-захистах з метою лише спробувати «власні сили», не сподіваючись на високі показники, 44,6% учнів. Такі результати можна пояснити з одного боку тим, що учні з високим інтелектом, у порівнянні із «середніми» учнями, здатні адекватніше й реалістичніше оцінювати свої здібності й можливості; а з іншого – тим, що до талановитих дітей батьки й вчителя найчастіше висувають більш високі вимоги, ніж до дітей із середнім рівнем інтелектуального розвитку, що може призводити до формування в них неадекватно заниженої самооцінки власних здібностей та зашкодити реалізації своїх можливостей, у тому числі під час підготовки до участі в олімпіаді/конкурсі-захисті.
Рекомендації для шкільних психологів та учителів-предметників:  
1.	Необхідно створювати умови для формування внутрішньої мотивації діяльності, спрямованості особистості та системи цінностей, тому що найбільш бажаним с точки зору обдарованості є домінування мотивів, пов’язаних із змістом навчання (орієнтація на засвоєння нових знань, фактів, явищ, закономірностей; орієнтація на засвоєння способів отримання знань тощо), отже є доцільним формування у талановитих учнів установки на самоцінність пізнавальної діяльності при вивченні предмету. 
2.	Вчитель у роботі із обдарованим учнем має спонукати його на пошук нових фактів, на розвиток кругозору. Специфіка навчання полягає в використанні оригінальних пояснень, пошуку нових сенсів та альтернативних інтерпретацій, що сприяє формуванню в учня особистісного підходу до навчального матеріалу, інтегративного мислення й загальної картини світу. 
3.	У навчанні обдарованих учнів основними мають бути методи творчого характеру: проблемні, пошукові, евристичні, дослідницькі, проектні у поєднанні з формами самостійної, індивідуальної та групової роботи. Такий підхід має високий пізнавально-мотиваційний потенціал та відповідає рівню пізнавальної активності та інтересів учнів.
4.	Враховуючи особливості обдарованих учнів, при організації навчального процесу необхідно передбачити можливості підвищення самостійності та ініціативності самих учнів, для чого розробляти педагогічні технології, що дозволяють їм самим шукати та знаходити відповіді на запитання, що їх цікавлять. Для цієї мети можуть застосовуватися нові інформаційні технології: Інтернет, дистанційне та інтерактивне навчання. На думку багатьох фахівців, саме міра “автономного самонавчання” (здатність учня управляти власними пізнавальними процесами, планувати власну діяльність, систематизувати та оцінювати отримані знання) може виступати певним індикатором наявності у учня видатних здібностей. 
5.	Корисним для вчителів-предметників є проведення відстеження талановитих учнів, стимулювання їхньої допитливості через позаурочну діяльність (гуртки, екскурсії, факультативи, практичні заняття тощо), проведення відбору дітей для підготовки до олімпіади протягом декілька років, тобто з початку знайомства учня з певним предметом (це 5-7 клас), щоб вже до 9-го класу мати резерв із 4-5 учнів, які будуть захищати ім'я навчального закладу на інтелектуальних змаганнях. 
6.	Форми, педагогічні методи й прийоми, комунікативний компонент у роботі з талановитими учнями має сприяти розвитку їхньої індивідуальності, реалізація якої, як і розвиток здібностей, залежить від рівня самооцінки. Тому показниками розвитку учня мають бути не тільки досягнення у навчанні але й досягнення у формуванні вольової сфери, позитивної Я-концепції, розуміння власних можливостей тощо. Для підвищення рівня самооцінки талановитих дітей вчителю-предметнику та шкільному психологу треба:
- навчати учнів «нормально» реагувати на невдачі, справлятися із завищеними очікуваннями щодо власних можливостей; надавати учням необхідну допомогу й емоційну підтримку шляхом заохочення їхньої діяльності, вимагати від вчителів, що працюють з даною категорією учнів, поважного й доброзичливого ставлення до їхніх особистісних проблем;
- заохочувати спілкування обдарованих учнів з однолітками, які також мають високі здібності, що дозволить розвинути необхідну гнучкість у спілкуванні, терпимість та інтерес до іншої думки, навички спільної праці, а також уникнути перекрученого уявлення про власні здібності.

Наступні три запитання були спрямовані на визначення ролі педагогів (вчителів-предметників, шкільних психологів, класних керівників) у підготовці учнів до олімпіади/конкурсу-захисту наукових робіт; ролі батьків у самовизначенні дітей та джерельної бази підготовки учнів до інтелектуальних змагань. Отримані наступні результати:
В оцінюванні ролі педагогів щодо підготовки до обласної олімпіади відповіді учнів розподілилися наступним чином:
- 40,4% учнів-учасників олімпіад/конкурсів-захистів наукових робіт вважають суттєвою та значною у власній підготовці роль учителя-предметника.
- 65,3% учнів відзначають, що шкільний психолог зовсім не бере участь у їхній підготовці до олімпіади/конкурсу-захисту; 18,2% - вважають цю участь не суттєвою і незначною; тільки 16,5% – вказують на суттєву участь і допомогу шкільного психолога (це, перш за все, учні шкіл нового типу: ліцеїв, гімназій тощо).
- 47,8% учнів вважають, що класний керівник у їхній підготовці до олімпіади/конкурсу-захисту участі не бере, або ця участь є несуттєвою і незначною (31,3%); 17,6% - вважають, що класний керівник суттєво допоміг їм у підготовці до олімпіади.
На запитання: “Чи співпадають погляди батьків із Вашими поглядами стосовно Вашої майбутньої професії?”:
- 61,7% учнів відзначили, що так співпадають;
- 23,0% – що ні, не співпадають;
- 11,8% - не змогли відповісти на це запитання;
- 3,5% - не запитували про це батьків.
На запитання “Чи користувалися Ви при підготовці до обласної олімпіади/екзамену й захисту послугами шкільної бібліотеки та ресурсами Інтернет?”:
- 32,4% учнів відповіли що не користувалися послугами шкільної бібліотеки та ресурсами Інтернет (серед них високий відсоток (53,6%) учнів-респондентів загальноосвітніх шкіл).
З тих учнів (549 осіб), хто використовував вищезазначені джерела:
-  41,2% – вважають роль шкільної бібліотеки незначною; для 35,5% – її послуги стали корисними й суттєвими;   
- 18,2% – використовували, перш за все, Інтернет, як джерело пошуку інформації для підготовки до інтелектуальних змагань.
- сайт ЛОІППО «Обдарована молодь», який на думку учнів надав їм суттєву допомогу у підготовці вказали 18,8% респондентів.
Висновки:
Отже, школа і педагоги, особливо учителя-предметники (40,4% опитаних респондентів назвали саме їх), відіграють значну, а в деяких випадках вирішальну, роль у підготовці та участі учнів в олімпіадах/конкурсах-захистах. Але, слід пам’ятати, що надлишкове втручання учителів/наукових керівників і надмірна опіка з їхнього боку можуть негативно вплинути на процес навчання обдарованих учнів і призвести до втрати ними самостійності та мотивації до засвоєння  нових знань.
Сьогодні реалізація потенціалу обдарованих дітей в процесі навчання залежить, в значній мірі, від ефективної діяльності шкільного психолога, який має усвідомлювати, що дана категорія учнів складає особливу групу ризику і потребує підвищеної педагогічної уваги. Але 65,3% учнів-респондентів відзначають, що шкільний психолог зовсім не брав участі у їхній підготовці до олімпіади/конкурсу-захисту; 18,2% – вважають цю участь не суттєвою і незначною. Тільки 16,5% учнів вказують на суттєву участь і допомогу шкільного психолога.
Надзвичайно важливою у розвитку обдарованої дитини є допомога батьків, їх безпосередня участь у її майбутньому самовизначенні, кращому розумінні нею своїх власних здібностей й можливостей, життєвих планів й цінностей. Саме батьки є головною опорою обдарованої дитини. Отже, у 61,7% респондентів батьки повністю розділяють погляди стосовно майбутньої професії дітей; у 23,0% – погляди на майбутню професію не співпадають; 11,8% - не змогли відповісти на це запитання; 3,5% - не запитували про це батьків.
Невід'ємною частиною навчального процесу у роботі з обдарованими учнями є шкільна бібліотека, місією якої сьогодні є підготовка дітей до життя в інформаційному суспільстві; створення комфортного інформаційно-бібліотечного середовища через поєднання різноманітних форм роботи шкільної бібліотеки з урахуванням індивідуальних здібностей учнів. Проте, 32,4% учнів-респондентів відповіли, що зовсім не користувалися послугами шкільної бібліотеки; 41,2% учнів вважають її роль незначною; корисними й суттєвими стали її послуги для 35,5%, а 18,2% учнів використовували, перш за все, Інтернет, як джерело пошуку інформації для підготовки до інтелектуальних змагань. Крім того, треба відзначити, що бібліотеки загальноосвітніх шкіл щодо участі у підготовці талановитих учнів до олімпіад/конкурсів-захистів значно програють школам нового типу: ліцеям, гімназіям тощо.
Рекомендації для шкільних психологів та учителів-предметників:  
-	шкільному психологу проводити просвітницьку діяльність серед учителів, що працюють з обдарованими учнями; спрямовувати свою діяльність на створення у школі освітнього середовища розвиваючого типу, яке сприятиме розвитку здібностей (інтелектуальних, творчих, рефлексивних тощо) обдарованого учня і їх реалізації у процесі навчальної, науково-дослідної та пошукової діяльності;
-	проводити психологічне консультування учнів під час підготовки до олімпіади; надавати учневі інформацію про психологічну природу власної особистості, про сильні та слабкі сторони характеру; про ефективні методики подолання стресу під час змагання та вчасного налаштування на роботу; допомагати учневі з урахуванням його типу темпераменту, характерологічних особливостей, комунікативних та лідерських здібностей, з урахуванням його інтелектуального потенціалу будувати програму саморозвитку та самовдосконалення.
- задачею класного керівника, під час підготовки учня до олімпіади має стати робота з батьками для правильної, з їхнього боку, організації розпорядку дня, розподілу домашніх обов’язків, створення сприятливої психологічної атмосфери вдома тощо. Шкільному психологу треба проводити роботу з батьками щодо стимулювання їх активної участі у професійному самовизначенні дитини; роз'яснювати батькам, що саме сім'я відіграє важливу роль у формуванні в дитини певних уявлень про себе, свої реальні сили й можливості, здібності й рівень знань. Невпевненість у собі або самовпевненість й некритичність у ставленні до себе може бути результатом впливу родини, що значно ускладнюватиме пошук дитиною власного професійного шляху. 
-	планувати у школі навчальну діяльність таким чином, щоб в учнів залишалося достатньо часу для вільних занять улюбленою справою, яка відповідає їхній обдарованості (відвідування гуртка або участь у тематичних масових заходах (вечорах любителів літератури, історії, фізики, хімії та ін.), участь в конкурсах художньої, технічної та інших видах творчості, зустрічі з ученими тощо).
-	здійснювати медичний контроль стану здоров’я учнів з метою попередження фізичного та психічного виснаження та перенавантаження.
- шкільній бібліотеці проводити різноманітні заходи щодо допомоги талановитим учням у підготовці до олімпіади/конкурсу-захисту. Так, індивідуальна робота із школярами-учасниками інтелектуальних змагань може передбачати створення для них робочого місця в бібліотеці; проведення бесід з метою розширення кругозору та залучання до книги не тільки як до джерела знань, а й як «збудника» бажання наукового й творчого пошуку. Формами групової роботи можуть бути: організація дискусійних клубів, гуртків, літературно-творчих об'єднань; створення «груп молодих консультантів»; бібліотечно-інформаційий супровід науково-дослідних робіт учнів (допомога у складанні необхідного переліку літератури; редагування робіт тощо); встановлення контактів з громадськими організаціями (музеями, студіями, клубами); тематичні виставки й створення альбомів, присвячених творчості видатних людей – вчених, письменників, діячів культури, мандрівників, а також, виставки творчості талановитих учнів: малюнки, реферати, збірки віршів, роботи юних винахідників, ведення літопису досягнень обдарованих учнів школи тощо.

Сьоме – дев'яте  запитання ставили за мету з’ясувати, наскільки є необхідним, з точки зору учнів-учасників інтелектуальних змагань, проведення предметних олімпіад/конкурсів-захистів наукових робіт в МАН для їх подальшого професійного самовизначення.
На запитання “Чи може даний предмет олімпіади/Ваша наукова робота (дослідження), на Ваш погляд, зробити Вас успішною людиною у майбутньому?”:
- 32,3% респондентів відповіли, що скоріше ні, чим так;	
- 48,3% – скоріше так, чим ні;
- 8,5% – не знають критеріїв успішної людини.
- 10,9% – вказували інший варіант.
На запитання “Чи розглядаєте Ви свою участь в даній предметній олімпіаді/обласному конкурсі як реальний шанс вступити до вищого навчального закладу?”:
- 29,5% учнів вважають, що ні, це є найскладнішим для них;
- 27,2% – що так, але не впевнені, що зможуть поступити;
- 43,3% – розраховують поступити до вищі саме завдяки участі в інтелектуальних змаганнях.
На запитання «Чи є участь в даній предметній олімпіаді/обласному конкурсі вирішальною у виборі Вами майбутньої професії?»:
- 46,7% учнів вважають, що так;
- 28,9% – що ні;
- 20,4% – не змогли відповісти на це запитання;
- 4,0% – ще не визначилися з майбутньою професією.

На одинадцяте запитання “Чи вважаєте Ви себе обдарованою людиною?”:
- 34,2% – учнів відповіли, що так, вважають;
- 15,9% – ні, не вважають;
- 26,8% – респондентів вважають себе обдарованою людиною частково;
- 10,6% – не знають критеріїв, за якими визначається обдарована людина;
- 12,5% – не змогли відповісти на це запитання.
Висновки:
1.	Для учнів-учасників олімпіад високими є мотиви самовизначення, тобто значна кількість респондентів усвідомлюють значення отримуваних знань для майбутньої професії: 48,3% учнів вважають, що даний предмет олімпіади зробить їх успішними людьми у майбутньому, а 46,7% учнів впевнені, що участь в даній предметній олімпіаді/конкурсі-захисті може стати вирішальною у виборі ними майбутньої професії; 43,3% учнів розраховують поступити до вищі саме завдяки участі в інтелектуальних змаганнях. Отже, з точки зору учнів-учасників інтелектуальних змагань, для їхнього подальшого професійного самовизначення є необхідним проведення предметних олімпіад/конкурсів-захистів.
2.	Однак, 32,3% учнів-учасників олімпіад/членів МАН не бачать себе успішними людьми у майбутньому; 8,5% - взагалі не знають критеріїв успішної людини; 28,9% – не бачать сенсу участі в олімпіаді/конкурсі-захисті для власного професійного самовизначення; 4,0% – ще зовсім не визначилися з майбутньою професією; 20,4% учнів зовсім не змогли відповісти на це запитання.
3.	Крім того, 29,5% учнів не розглядають участь у предметній олімпіаді/конкурсі-захисті, як реальний шанс поступити до вищого навчального закладу, а 27,2% не впевнені, що завдяки цієї участі зможуть поступити до вищі.
4.	34,2% респондентів вважають себе обдарованою людиною однозначно, 26,8 % мають сумнів по цьому питанню, 15,9% обдарованими себе не вважають; 10,6% – не знають критеріїв, за якими визначається обдарована людина; 12,5% – не змогли відповісти на це запитання.

Рекомендації для шкільних психологів та учителів-предметників:  
Однією із основних задач школи на сучасному етапі розвитку суспільства є навчити учнів оцінювати власні професійні можливості і здібності у майбутньому; уміти використовувати набуті у школі досвід та знання у прогнозуванні і конкретизації власних життєвих планів. Усвідомлення свого призначення, власної долі, життєвих цілей, сенсу життя та організації власного життєвого шляху визначає зміст життєвої компетентності учня, у тому числі і обдарованого.
Сьогодні в умовах економічної й соціальної кризи велика вірогідність випадкового вибору професії, коли він відбувається під впливом ситуації, що склалася. У сфері професійного самовизначення велике значення має вивчення спрямованості особистості, змісту її інтересів, ступеня значущості інтересів, що має особливе значення у формуванні мотивації вибору майбутньої професії.
Успіх у професійній діяльності забезпечують здібності учня, основними показниками яких є легкість засвоєння нових знань та вмінь, швидкість удосконалення вмінь, досягнення високих результатів у діяльності. Здібності людини – це умова успішного подальшого професійного навчання та результат всієї попередньої навчальної діяльності та виховання.
Отже, задачею шкільного психолога є допомогти обдарованій дитині самовизначитися у професійній сфері, визначитися у власних інтересах та особистісних якостях (фізичних, психічних, морально-вольових тощо); розібратися у власних загальних (інтелект, працьовитість, цілеспрямованість) та спеціальних (педагогічних, технічних, художніх тощо) здібностях.
Шкільний психолог та вчителі також мають допомогти учневі розібратися у світі професій, у шляхах здобуття професії, у мотивах вибору професії тощо.
Для оцінки ступеня адекватності професійних уявлень в учнів шкільний психолог має допомогти їм у порівнянні «образу професії», який у них вже склався, із об'єктивною реальністю, акцентуючи увагу як на проявах ідеалізації, так і на негативних моментах, пов'язаних з тою чи іншою професією. 
Педагогам треба розуміти, що успішно вибрана професія, яка відповідає здібностям дитини та її особистісним якостям, як правило, стає підгрунтям яскравого й гідного життя. Отже, вибір професії, особливо для обдарованої дитини, це майже завжди ще й вибір власної долі.